Aktualu![]() | Gyvenimas![]() | Pramogos![]() | + Projektai![]() | Specialiosios rubrikos![]() |
|
|
Vilnius![]() | Kaunas![]() | Klaipėda![]() | Šiauliai![]() | Panevėžys![]() | Marijampolė![]() | Telšiai![]() | Alytus![]() | Tauragė![]() | Utena![]() |
Reporteris AgnėŠaltinis: Etaplius.lt
Kauno rajono policijos komisariato 1-ojo veiklos skyriaus tyrėjų komandai vadovaujančios Monikos Mazur pirmoji specialybė – žurnalistė. Ji baigė viešosios komunikacijos studijas Vytauto Didžiojo universitete ir atliko praktiką viename didžiausių Lietuvos portalų. Šeštus metus policijoje dirbanti pareigūnė sako, kad jai šiandien darbe praverčia ir pirmoji profesija.
Komunikacija išmokė dėmesio detalėms
Dar vidurinėje mokykloje Moniką žavėjo dvi profesijos, o pasirinkimas nebuvo lengvas. „Norėjau tapti policijos pareigūne, bet ir puikiai rašiau. Taip jau susiklostė aplinkybės, kad įstojau į viešosios komunikacijos studijas, bet mintis, kad reikia save išbandyti pareigūnės amplua, taip ir neapleido“, – kalba M. Mazur.
Ji įsitikinusi, kad tik iš pirmo žvilgsnio gali atrodyti, jog žurnalisto ir pareigūno profesijos neturi nieko bendro. Bet veiklos padalinyje dirbančiai pareigūnei labai praverčia viešosios komunikacijos įgūdžiai.
„Policijai svarbiausia faktai, tačiau tiriant bylas labai svarbus nuoseklumas, įžvalgumas, gebėjimas rinkti informaciją, tinkamas gautų duomenų įvertinimas. Žurnalistui iš esmės taip pat svarbiausi faktai, tik ten jų pateikimas kūrybiškesnis“, – šypteli pareigūnė.
Įstojo iš antro karto – nepakėlė manekeno
Į Lietuvos policijos mokyklą M. Mazur stojo du kartus. Priežastis gana paprasta – viena iš rungčių yra 70 kg sveriančio manekeno tempimas (tuo metu manekeno svoris buvo 80 kg – aut. past.), o ją per nustatytą laiką įveikti merginai pavyko tik iš antro karto.
„Pirma nesėkmė nuliūdino, bet emocijoms nepasidaviau. Antrasis kartas buvo sėkmingas, o mokymosi patirtis – pranoko lūkesčius. Įgijau daug praktinių įgūdžių, dėstytojai Lietuvos policijos mokykloje visapusiškai augino mus“, – dalijasi patirtimi pareigūnė.
Mokykloje ji išmoko naudotis radijo ryšiu, šaunamuoju ginklu, elektros impulsiniu prietaisu „Tazer“, sužinojo, kaip įforminti eismo įvykius, kaip fiksuoti kelių eismo taisyklių pažeidimus, ir daug kitų policininko darbe reikalingų dalykų. Pašnekovė mano, kad mokomosios praktinės situacijos davė pirminį suvokimą, kas laukia pradėjus dirbti. Tarkim, per taktinius mokymus atkartojo situacijas, į kurias tikėtina, kad vėliau pateks tarnyboje. Jau darbo pradžioje jautėsi žinanti, kaip tinkamai elgtis patekus į įvairias konfliktines situacijas. Įgytos teorinės žinios ją taip pat labai sustiprino, nes neturint teisinių žinių dirbti pareigūnu būtų išties sudėtinga.
Pareigūnė psichologų paskaitas kursantams išskyrė kaip itin įsimintinas: „Darbe pasitaiko įvairių iškvietimų. Kai dar pati į juos reaguodavau dirbdama patrule, teko susidurti ir su konfliktinėmis asmenybėmis, ir su psichikos sutrikimų turinčiais žmonėmis ar tiesiog agresyviais piliečiais. Tokiais atvejais sumažinti įtampą ir suvaldyti situaciją padeda studijų metu įgytos psichologinės žinios.“
Būsimą vyrą sutiko Lietuvos policijos mokykloje
Monikos vyras Gražvydas taip pat dirba policijoje. Jis yra Kauno apskrities vyriausiojo policijos komisariato Patrulių rinktinės 3-iosios kuopos 1-ojo būrio vadas. Porą suvedė meilė policijai – kartu mokėsi Lietuvos policijos mokykloje. „Esame skirtingų charakterių, bet turime tas pačias vertybes“, – sėkmingos santuokos paslaptimi dalijasi pareigūnė.
Darbas nenuspėjamas – tai žavi
„Dinamiškumas, netikėtumo prieskonis šiame darbe yra kasdienybė, o tai žavi. Niekada nežinau, koks ikiteisminis tyrimas manęs laukia rytoj, kokia jo apimtis. Yra erdvė augti, plėsti specifines žinias. Žinoma, yra ir tam tikra rutina, nes dirbu ta pačia kryptimi: ikiteisminiai tyrimai, administraciniai nusižengimai, tačiau kiekvienas atvejis individualus. Vis dar pasitaiko ir visai naujo pobūdžio bylų, kurios kartais tampa iššūkiu“, – darbo specifiką atskleidžia M. Mazur.
Pareigūnė neslepia – labiausiai motyvuoja žmonių dėkingumas: „Būna situacijų, kai nukentėjusysis pasako, jog esu jo paskutinė viltis. Noriu šias viltis pateisinti. Darau viską, kas nuo manęs priklauso, kad teisingumas būtų pasiektas.“ Moteris nurodo dar vieną vidinės motyvacijos variklį – rezultatą. Kai, rodos, visai nėra už ko užsikabinti, bet galiausiai bylą pavyksta išnarplioti.
Tarnybą policijoje Monika pradėjo nuo reagavimo padalinio Kauno apskrities vyriausiojo policijos komisariato Patrulių rinktinėje ir jaučiasi ten įgijusi puikią patirtį. „Mano nuomone, kiekvienas turėtų pradėti nuo tarnybos pirminėje grandyje“, – teigia Monika. Nors kai kurių nuomone moterims gatvėje ne vieta, tačiau Monikos patirtis rodo, kad būtent moterims dažniausiai lengviau pavyksta rasti kompromisą įvairiose konfliktinėse situacijose, bendrauti su skirtingo temperamento, amžiaus ir išsilavinimo žmonėmis. „Vyrai yra stiprūs, o moterys gudrios“, – juokauja Monika, pridurdama, kad, žinoma, pasitaiko ir atvirkštinių variantų.
Policijoje daug erdvės augti
Karjeros galimybės policijoje labai įvairios – tai didžiulė organizacija, kur kiekvienas pagal savo gebėjimus ir polinkius gali rasti sau tinkančią poziciją. Nuo arčiausiai žmogaus esančių reagavimo padalinių iki specializuotų padalinių, kurių veikla nukreipta į tam tikrus specialių žinių reikalaujančius tyrimus.
Įgijus reikiamą išsilavinimą ir kompetencijas, visada galima domėtis vykstančiomis atrankomis ir dalyvauti konkursuose, siekiant kilti karjeros laiptais.
„Garantuotas darbas, karjeros galimybės, erdvė augti“, – darbo policijos sistemoje pranašumus nurodo pašnekovė. Šiuo metu penkių tyrėjų komandai vadovaujanti Monika neslepia, kad ateityje norėtų jėgas išbandyti specializuotame padalinyje arba Lietuvos kriminalinės policijos biure.