Aktualu![]() | Gyvenimas![]() | Pramogos![]() | + Projektai![]() | Specialiosios rubrikos![]() |
|
|
Vilnius![]() | Kaunas![]() | Klaipėda![]() | Šiauliai![]() | Panevėžys![]() | Marijampolė![]() | Telšiai![]() | Alytus![]() | Tauragė![]() | Utena![]() |
Reporteris SkaistėŠaltinis: Etaplius.lt
Vietinėje spaudoje pasirodė ne vienas straipsnis, aptariantis Šilalės miestą papuošusius naujus vazonus. Vienas tokių – „Kas užblokuoja politinę atmintį“ straipsnių laikraštyje „Šilalės artojas“ pasirodė birželio 2 d.
Šiame straipsnyje rašoma: „Kai „Šilalės artojas“ paskelbė informaciją, kiek kainavo šios gražinimosi permainos, į redakciją pasipylė gausybė atsiliepimų“, toliau rašoma: „Tačiau iš mero kabineto – jokios reakcijos. Tyli, nes tokia vazonų ir šiukšliadėžių kaina atrodo normali? Jokios komisijos, jokios darbo grupės „laikraščio iškeltiems faktams ištirti“? O gal rajono vadovas nė nežino, kas, ką ir už kiek pirko, nes, įžengus į pagrindinį valdžios pastatą, pasikeitė ir matymas, ir mąstymas“. Toliau rašoma: „vienas miesto verslininkas, tiesiog iš smalsumo internete paieškojęs, ar tikrai nebuvo galima visų šių miesto seniūnijos už dešimtis tūkstančių pirktų daiktų įsigyti pigiau. „Viskam yra ribos. Valdininkų įžūlumui – taip pat. Todėl nusprendžiau pasidomėti, ar tikrai šitų vazonų kaina neperžengia sveiko proto ribos“, – sakė žmogus, atnešęs į redakciją iš įmonės gautus pasiūlymus. Pasak verslininko, bendrovė, kuri prekiauja lygiai tokiais pat vazonais, kokių prisipirko Šilalės miesto seniūnija, juos galėtų parduoti už 350 Eur (kai perkama 10 ir daugiau vienetų)“.
Straipsnyje toliau rašoma „Sąmoningai neminime bendrovės pavadinimo – kad nebūtume apkaltinti reklama, protegavimu, susitarimais ar dar kokiais nebūtais dalykais ir sąmokslo teorijomis. Tačiau jeigu kartais meras ar jo komanda susidomėtų, kodėl miesto seniūnija ir savivaldybės administracija leido sau šitaip pasišvaistyti biudžeto lėšomis, informacija pasidalintume. O jeigu miesto seniūnija dar nespėjo papildyti pirkinių sąrašo trūkstamais vazonais, galėtume ir jos vadovei duoti kontaktus, kur jų galima įsigyti beveik dvigubai pigiau. Kaip ir reikalauja įstatymai – prieš tai atlikus apklausą. Tik realią.“.
Pagrindo pradėti tyrimą, kodėl vazonams išleista tokia suma nebuvo, tačiau siekiant tai pagrįsti vis tik birželio 4 d. komisija buvo sudaryta ir ištyrus visas aplinkybes jokių pažeidimų nenustatyta, tačiau apie viską nuo pradžių.
Kodėl nuspręsta keisti senuosius vazonus?
Sulaukta įvairių nuomonių dėl naujųjų vazonų – vieniems jie puošia miestą, kiti nematė poreikio keisti senuosius vazonus. Vis tik reiktų atkreipti dėmesį, jog senuosiuose vazonuose augalai buvo peraugę, šaknys įaugo į betonines šaligatvių trinkeles, augalams nebebuvo kur plėstis, jie skurdo, gelto ir rudavo. Vazonai, pagaminti iš dolomito, jau buvo pradėję irti, pasodintų betoniniuose nuotekų šulinių žieduose eglučių šaknys taip pat buvo įaugusios į betonines trinkeles. Nors augalus buvo bandoma kiek įmanoma prižiūrėti ir genėti, augalų būklė išliko prasta, vaizdas miesto nepuošė, todėl vazonus nuspręsta pakeisti.
Apie naujuosius vazonus ir jų kainą
Straipsnyje akcentuojama, kad už vazonus permokėta, jog internete galima rasti ne vieną pigesnį pasiūlymą, ir vis tik reiktų atkreipti dėmesį, jog tokie vazonai pasirinkti neatsitiktinai, o ir pirkti jie nepažeidžiant Viešųjų pirkimų įstatymo reikalavimų. Visų pirma, renkantis vazonus svarbiausia buvo jų specifikacija, savybės ir dydis. Ieškota kokybiškų, ilgą laiką tarnaujančių medžiagų gaminių, tai yra metalo, labai patvaraus ketaus, betono, medienos gaminių. Būtent vientiso ketaus vazonai buvo pasirinkti dėl jiems būdingų savybių. Ketus esant aukštai oro temperatūrai neįkaista, o tai labai aktualu augalams vazonuose šiltuoju metu laiku. Taip pat reikėjo, kad vazonai būtų atsparūs šalčiui šaltuoju metų laiku ir augalai juose neįšaltų, nes ateityje planuojama pasodinti ir daugiamečių gėlių. Kadangi vazonai planuoti viešosioms erdvėms, reikėjo ilgaamžių, atsparių išorės ir atmosferos poveikiui, ugniai, padengtų antikorozine danga, tvirtų ir didelio svorio, kad jų nebūtų galima lengvai pakelti. Taip pat buvo norima, kad miestą puoštų dideli, ne mažesni nei Ø1300 mm skersmens vazonai. Tad po ilgų svarstymų iš daugelio brangesnių alternatyvų buvo pasirinkti pagal mažiausią kainą šie ketaus vazonai, kurių išorinis diametras Ø1311 mm ir aukštis 407 mm. Už vieną tokį šiuo metu miestą puošiantį vazoną sumokėta 626 Eur su PVM. Įsigyta ir keletas mažesnių vazonų, kurių išorinis diametras Ø880 mm ir 428 mm aukštis. Tokio vieno vazono kaina – 375 Eur su PVM.
Aptariamame straipsnyje parašyta, jog „bendrovė, kuri prekiauja lygiai tokiais pat vazonai, kokių prisipirko Šilalės miesto seniūnija, juos galėtų parduoti už 350 Eur, kai perkama 10 vnt. ir daugiau“. Nors straipsnyje ir neįvardinta konkreti bendrovė, vis tik savivaldybė dėl tam tikrų aplinkybių žino, jog tai viena iš konkurse dalyvavusių bendrovių. Aptariami vazonai – „Apvali ketaus gėlinė FDR“, kurios galimi matmenys „FMUJA1: Ø900 H: 450“. Akivaizdu, kad skiriasi jau įsigytų ir šių vazonų matmenys, be to, skiriasi ir kitos savybės, todėl nenuostabu, jog tarp šių prekių yra tokie kainų skirtumai.
Išties, panašiai atrodančių vazonų galima nupirkti pigiau, bet būtent vientiso kalaus ketaus ir tokio dydžio išmatavimų, kurie tarnaus ilgai – ne,tad jeigu identiškų vazonų kuris nors tiekėjas galėtų pasiūlyti už 350 Eur mielai jų įsigytume dar.
Kaip vykdyti viešieji pirkimai?
Per keletą mėnesių buvo apklausta daug vazonais prekiaujančių įmonių. Kadangi turėta aiški vizija, žinota kokio dydžio vazonų ir kokybės norima, pasirinkimas nebuvo itin didelis. Aktyviai buvo deramasi su trimis mažosios architektūros gaminiais prekiaujančiomis ir mažiausią kainą pasiūliusiomis įmonėmis. Iš trijų įmonių mažiausią kainą pasiūlė UAB „Naujieji ženklai“, todėl ši bendrovė ir pripažinta tinkamiausiu tiekėju. Pasikartosime, nors straipsnyje ir nėra minimas verslininkas, neva radęs pigesnių vazonų, tačiau savivaldybė, atsižvelgdama į tam tikras aplinkybes, žino,jog neįvardintas verslininkas taip pat dalyvavo vykdomoje apklausoje ir pateikė brangesnį pasiūlymą nei konkursą laimėjusi bendrovė.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, galime teigti, jog Šilalės rajono savivaldybės administracija ir Šilalės miesto seniūnija vykdydama pirkimą dėl ketaus gėlinių pirkimo, vadovavosi Viešųjų pirkimų įstatymo reikalavimais: pirkimas buvo atliktas atliekant žodinę apklausą iš 3 tiekėjų, pirkimą laimėjo mažiausią kainą pasiūlęs tiekėjas. O „Šilalės artojo“ 43 numerio straipsnyje „Kas užblokuoja politikų atmintį“ skelbiama informacija, jog perkant gėlines buvo mokama per brangiai ir švaistomos biudžeto lėšos, neatitinka realių faktų.
Tad taip ir lieka neaišku, kokiu tikslu buvo klaidinami skaitytojai ir kam tai į naudą?