Aktualu![]() | Gyvenimas![]() | Pramogos![]() | + Projektai![]() | Specialiosios rubrikos![]() |
|
|
Vilnius![]() | Kaunas![]() | Klaipėda![]() | Šiauliai![]() | Panevėžys![]() | Marijampolė![]() | Telšiai![]() | Alytus![]() | Tauragė![]() | Utena![]() |
Mindaugo Jonušo
Mindaugas JonušasŠaltinis: Etaplius.lt
Tai yra skaitytojo nuomonė, už kurios turinį Etaplius.lt redakcija neatsako.
Lietuvoje įsigaliojo alkoholio ribojimo įstatymas, draudžiantis bet kokią viešą svaigalų reklamą ir ribojantis jo įsigijimo laiką ir amžių, nuo kurio alkoholio vartojimas nedraudžiamas. Dabar vėl girdisi, kad tautai teks laukti naujo vajaus. Tas įstatymas sunkiai skynėsi kelią. Matyt, įpratimas – antras prigimimas. Todėl protestuoti ėmė ne tik veikėjai su ryškiaspalvėmis nosimis, bet ir meno žmonės, verslo ir prekybos atstovai. Rodėsi, kad tuoj tuoj minia išeis į gatves, kad ir toliau galėtų mėgautis velnio lašais, prarasti sveikatą, darną namuose ir stebintų pasaulį sugebėjimu išgerti didžiulį kiekį svaigalų.
Toks rekordas mums garbės tikrai nedaro. Iškilo būtinybė kažką daryti. Vienas iš tokių žingsnių – alkoholio reklamos draudimai. Anot, LR. Sveikatos apsaugos ministro Aurelijaus Verygos tarptautinė praktika parodė, kad sumažinus alkoholio prieinamumą ir reklamą, pasiekiama gerų rezultatų. Kai alkoholis mažiau kris į akis, žiniasklaida, spauda,reklamos kūrėjai, nerodys patrauklių, bet nepageidautinų pavyzdžių, svaigalai nebebus mados dalykas švenčių, vaišių, laisvalaikio renginių metu.
Jo suvartojimo mastai mūsų šalyje turėtų mažėti ir taip visos susijusios su tuo ydos bus įveiktos.
Tačiau veiksmas sukėlė atoveiksmį: jau pačią draudimo dieną socialiniuose tinkluose viešai buvo publikuojamos tokio tipo žinutės
„Kas neturite teisės įsigyti alkoholio parašykite man, aš už papildomą sumą jums jo parūpinsiu“.
Taigi iš anų laikų išlikusios tradicijos apeiti įstatymus dar labai gyvos.
Jei apsiimi visuomenę saugoti nuo blogos įtakos – imiesi kilnaus darbo. Bet ji lenda lyg yla iš maišo: nežinia, koks žurnalo puslapis gali išvesti iš doros kelio tūlą, linkusį į negerus dalykus tautietį. Kartais jaunosios kartos ugdytojams nemažai nerimo kelia vaikiški filmukai ir pasakos.
Kuris vaikas užaugo, negirdėjęs „Alų midų gėriau, per barzdą varvėjo – burnoj neturėjau“. Štai vidury baltos dienos, patogiu popietės laiku, vienas iš žiūrimiausių kanalų darbo dienomis transliuoja vaikų ir paauglių tarpe labai populiarų filmuką „Simpsonus“, kuriuose kiekvienoje serijoje bare pas „Mo“ tiesiogine to žodžio prasme alus liejasi laisvai, dar geriau vienoje iš serijų pats Houmeris su sūnumi Bartu, įvedus sausą įstatymą gamino alkoholį ir tiekė į barą prekybai.
Kyla klausimas ar veiksmingas bus alkoholio ribojimo įstatymas pas mus Lietuvoje, kai legaliai ir viešai televizijos eteryje patys jauniausi mūsų piliečiai gauna tokias pamokas?
Sakoma, kad mūsų vaikai savo žiniomis atsilieka nuo kitų Europos šalių vaikų. O gal „ugdymo lobį“, mokantį smurto, auklėjant vaikus, rodantį girtuokliavimą, kaip patrauklų dalyką, galima būtų pakeisti įdomia mokomąja laida?
Žinoma, saugoti visuomenę nuo pagundų – geras dalykas, bet gal pirmiausia reikėtų efektyvios pagalbos degradavusiems asmenims, kurie patys išbristi iš bėdų nebegali ir traukia į liūną ne tik vienas kitą, bet ir savo vaikus. Gal reikėtų mažinti socialines įtampas, kurti darbo vietas, reformuojant įstaigas ir organizacijas – pagalvoti, kur dings atleisti žmonės. Šios esminės priemonės būtų efektyvesnės, negu apsauga nuo reklamos.