Aktualu![]() | Gyvenimas![]() | Pramogos![]() | + Projektai![]() | Specialiosios rubrikos![]() |
|
|
Vilnius![]() | Kaunas![]() | Klaipėda![]() | Šiauliai![]() | Panevėžys![]() | Marijampolė![]() | Telšiai![]() | Alytus![]() | Tauragė![]() | Utena![]() |
Nuotraukos Ričardo PASILIAUSKO ir iš pašnekovo albumo
Marija BurbienėŠaltinis: Etaplius.lt
„Ar matei? Po miestą blaškosi žalias žmogeliukas! Juk tai Grinčas!“ – lapkričio paskutinėmis–gruodžio pirmomis dienomis aikčiojo marijampoliečiai. Ir kai tas padūkęs žmogeliukas pradėjo kėsintis į ką tik miesto centre papuoštą eglę, daugelis ne juokais sunerimo – negi tikrai Grinčas pavogs Kalėdas? Juk tokia grėsmė pandemijos akivaizdoje visai reali… Ir kaip visi lengviau atsiduso, kai Marijampolės meras išgelbėjo eglutę.
Kas jis – žaliasis žmogeliukas?
Marijampolės kultūros centro darbuotojų sukurta pasaka, virtualiai pasklidusi interneto platybėse, sulaukė apie pusės milijono patiktukų. O pavyduoliams netgi parūpo: kodėl būtent Marijampolę pasirinko Grinčas?
Tiesos niekas ir neslėpė. Taip kūrybingai praskaidrinti marijampoliečių nuotaikas ir įprasminti švenčių laukimą nutarė Kultūros centro ir Savivaldybės darbuotojai. Ir jiems puikiai pavyko.
Tad kas jis – žaliasis žmogeliukas?
– Greičiausiai mane demaskavo mūsų dukra Elzė, kuriai dabar metukai ir devyni mėnesiai. Bežiūrėdama vaizdo įrašą ji iškart pasakė: „Tėtė“. Nepaslėpė manęs net tobulai padarytas Viktorijos Venckutės makiažas, – šypsodamasis sako profesionalus aktorius, Marijampolės kultūros centro renginių organizatorius Zigmantas Baranauskas, įkūnijęs animacinį personažą Grinčą.
Mintis sukurti kažką neįprastą vyrui kilo, kai tapo aišku, jog dėl karantino įprastų eglutės įžiebimo renginių teks atsisakyti.
– O taip norėjosi, kad ir šventė būtų, ir žmonėms būtų saugu. Taip su kolegomis Edita ir Sauliumi besikalbant, paaiškėjo, jog jiedu jau ne pirmi metai pagalvodavo apie Grinčą. Pasišoviau juo būti, nes žali vaidmenys man sekasi, – juokdamasis prisipažįsta Zigmantas, vasarą, per 1000 km lenktynes Palangoje, suvaidinęs Kaukę. – Turiu daug natūralių kaukių, visada turiu po kuo pasislėpti. Anksčiau dėl jaunatviškos išvaizdos vis tekdavo vaikiški vaidmenys, dabar jau galiu suvaidinti ir suaugusį, – jumoro nestokoja vos per 30-metį perkopęs aktorius.
Grupė stebina muzikiniais spektakliais
– Visada atsirandančioms galimybėms reikia sakyti: „Taip“. Gyvenime pasakyti teisingi TAIP tave priveda prie gerų dalykų, – sako Zigmantas.
Matyt, vadovaujantis šiuo požiūriu charizmatiškam aktoriui netrūksta veiklos. Pastabesni televizijos žiūrovai Zigmantą atpažino ir muzikiniame šou „X faktorius. Žvaigždės“, ir naujame TV3 šou „Klo(u)nai“, kur vaidina net keturiuose epizoduose.
Ne ką menkesni ir Marijampolėje sukurti personažai Sraigė ir Ančiukas, lesinantis antis Šešupėje. Taip žaismingai perteikta pagrindinė kalėdinė misija – pasidalinkime…
Ypač įspūdingais pasirodymais grupės „Twosome“ vyrai publiką pavergė „X faktoriuje“. Nugalėtojais netapo, bet, pasak Zigmanto, tokios minties ir neturėjo. „Kiekvienas sau naudos ieškojome“, – neslėpdamas sako jis. Dalyvavimai tokiuose konkursuose, televizijos laidose, be abejo, suteikia žinomumo. Prieš trejus metus susikūrusi grupė – Z. Baranauskas, Paulius Šimkūnas ir Justinas Stanislovaitis – pirmąkart dalyvavo respublikinėje „Eurovizijos“ atrankoje.
– Su Justinu mudu susipažinome „Chorų karuose“. Mus sieja bendras verslas – renginiai. Per vasarą suorganizuodavome po 30–40 vestuvių. Su Pauliumi susitikome Vilniaus vaikų ir jaunimo klube „Šatrija“. Taip tiesiog savaime tapome grupe, visi trys esame lygiaverčiai partneriai, kartu kuriame programą, tariamės, tobuliname ir t. t. – sako Zigmantas, pasidžiaugdamas, jog tarpusavio nesutarimų išvengia balsuodami už vieną ar kitą idėją.
Marijampolę atrado iš naujo
Kai klausai, su kokiu užsidegimu Z. Baranauskas pasakoja apie kūrybinį darbą sostinėje, kiek visokios veiklos ten turi, taip ir kirba paklausti, ar nesuvilios didmiestis, ar netaps nebeįdomu Marijampolėje?
– Marijampolė – mano gimtasis miestas, – netikėtai sako Zigmantas. – Kai tėvai iš čia į Šakius išvažiavo, man buvo 4–5 metai. Besimokydamas Šakių „Varpo“ vidurinėje vis norėjau būti dailininku, bet mane pavergė teatro studija ir jau 9-oje klasėje supratau, jog būsiu aktorius. Įstojau į Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Klaipėdos fakultetą, įgijau aktoriaus meistriškumo specialybę ir išvažiavau į Vilnių. Daug metų ten gyvenau, dirbau Kameriniame teatre. Kai susituokėme su Laurita ir gimė Elzė, supratau, kad reikia ieškoti ramesnės aplinkos. Taip atsidūriau Marijampolėje, mieste, kuris man patinka savo didumu. Gyvename prie „Vaivorykštės“ vaikų darželio, kurį pats lankiau ir kurį, manau, lankys dukra. Marijampolėje atradau ne tik puikų kompaktišką miestą, bet ir pačius geriausius kolegas, kurie skatina kurti. Be jų nebūtų nė vieno video. Mane žavi suvalkietiška šneka – marijampoliečių ir šakiečių akcentai labai panašūs ir man juos patinka pritaikyti vaidmenyse. Be to, Marijampolėje man patinka valdžios požiūris – Vilniuje tikrai negalėčiau nueiti pas Šimašių, kaip pas Povilą (merą P. Isodą – aut. past.), išpasakoti savo planus ir sulaukti pritarimo. Beje, meras labai šauniai suvaidino ir pasakoje apie Grinčą, – pagyrų miestui ir miestelėnams negaili Z. Baranauskas.
Ateityje – nauji darbai, vaidmenys ir koncertai
Tik prieš metus į Marijampolę sugrįžęs vyras Kultūros centre įkūrė teatro studiją „Būk/tais“, kurioje mokytis norą buvo pareiškę net 26 vaikai. Su penkiolika, pasak Zigmanto, teisingiausiųjų, repeticijos vyksta nuotoliniu būdu, naudojantis ZOOM programa. „Vaikams – tai išbandymų metas“, – pastebi mokytojas.
– Marijampolei daug norėčiau parodyti, turiu daug idėjų, bet šiuo metu nemažai suvaržymų. Ruošiame virtualius renginius, artimiausias – Sausio 13-osios minėjimas. Ant nosies „Eurovizijos“ atranka, su grupe „Twosome“ vėl žadame dalyvauti. Nusifilmavau laidoje „Klauskite daktaro“, kurią televizija parodys ateityje, – vardija Zigmantas.
Jis, kaip ir visi, laukė švenčių – juk Grinčas Kalėdų nepavogė!
– Tai buvo pirmos Kalėdos, kai pradėjome kurti savo šeimos tradicijas. Linkiu visiems išgyventi karantiną, kad kuo greičiau galėtume vieni kitus apkabinti, – sako Z. Baranauskas.